Giulio Natta | |
---|---|
![]() | |
Narození | 26. února 1903 Porto Maurizio |
Úmrtí | 2. května 1979 (ve věku 76 let) Bergamo ![]() |
Příčina úmrtí | Parkinsonova nemoc |
Alma mater | Technická univerzita v Miláně |
Povolání | chemik, vynálezce a vysokoškolský učitel |
Zaměstnavatelé | Technická univerzita v Miláně Milánská univerzita Univerzita v Pavii Univerzita La Sapienza Politecnico di Torino |
Ocenění | Nobelova cena za chemii (1963) John Scott Medal (1963) Lomonosovova zlatá medaile (1969) rytíř velkokříže Řádu za zásluhy o Italskou republiku |
Web | www |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Giulio Natta (26. února 1903 Imperia – 2. května 1979 Bergamo) byl italský chemik, nositel Nobelovy ceny za chemii za rok 1963. Obdržel ji společně s Karlem Zieglerem za objevy v oblasti chemie a technologie vysokých polymerů.[1]
Vystudoval Milánskou polytechniku a několik let zde učil. Roku 1933 se stal profesorem a ředitelem Ústavu všeobecné chemie při Univerzitě v Pavii. Roku 1935 se stal profesorem fyzikální chemie na Univerzitě La Sapienza v Římě a téhož roku se jeho manželkou stala Rosita Beatiová, s níž měl dva syny. V letech 1936 až 1938 působil jako profesor a ředitel Ústavu průmyslové chemie na Polytechnice Turín. Roku 1938 se stal vedoucím Katedry chemického inženýrství Milánské polytechniky; to proběhlo za kontroverzních okolností, protože jeho předchůdce Mario Giacomo Levi byl nucen jako Žid odstoupit kvůli tomu, že fašistická Itálie zavedla protižidovské zákony. Roku 1956 u Natty propukla Parkinsonova nemoc.
© MMXXIII Rich X Search. We shall prevail. All rights reserved. Rich X Search